Den mongolske grænse er på den anden side af sporene.
- Fire, fem dage væk. - Kan vi krydse andetsteds?
Det er hovedsporet. Det er sådan overalt.
Han har ret. Vi venter til i aften.
- Hvad? - Ikke noget. Kigger bare.
Lad være med det.
Valka, hvorfor har du røvhuller tatoveret på brystet?
De skulle være på røven, så du kunne skide på dem.
Skulle det være morsomt? De er storslåede mænd.
Ved du ikke, hvad Stalin betyder, spasmager?
Han tager fra rige, giver til fattige.
Naturligvis gør han det.
Og derefter smider han begge i en Gulag-lejr i 25 år.
Tak, Moder Rusland, for din gæstfrihed.
Men jeg kommer bestemt ikke tilbage.
Du ved vel, at de fanger dig.
Ja. Fængsel er okay. Gæld er skidt.
Men der er mange fængsler. De finder mig ikke.
Hvad med Amerika?
Det er ikke noget for mig. Frihed.
Hvad skulle jeg stille op med den?
Så nu må vi sige farvel. Min Wolf og mig.
Du har ikke længere brug for ham.
Held og lykke, Valka.
Farvel, Janusz.
Se.
- Når vi derhen inden aften? - Det tror jeg.
- Hvad gør vi, når vi er fremme? - Vi skal spise.
Vi skal sove.
Vi gjorde det.
Mister!
De er kommunister.
Så kommunismen er også her.
Det her forandrer alt.
Der er ingen skjulesteder.
Det er et buddhistisk tempel. De giver os måske ly.
- Eller de er regimevenlige. - Det er en risiko.
- Hvad er der sket her? - Det samme som i Rusland.
Kirkerne blev lukket.
Præsterne skudt eller fængslet.
Religion blev gjort forbudt.
De kom til min kirke. I Letland.
De ødelagde alt. Ligesom her.
Jeg tog tilbage senere den aften -
- og der var en enkelt vagt. Kun en knægt.
Og jeg kvalte ham, indtil hans øjne poppede ud.
På en eller anden måde vidste Valka det.
Han vidste, jeg havde slået ihjel med koldt blod.
- Hvor langt er der til Kina? - Det ved jeg ikke.
Måske 5-600 km mod syd.
600 kilometer?
- Er Kina frit? - De kæmper mod japserne.
Efter Kina ligger Tibet. Vi kunne tage til Lhasa.
Hovedstaden.
Hvad taler I om?
At vi kan gå over bjergene i Tibet ind i Indien.
- Hvilke bjerge? - Himalaya.
Tilslut dig den britiske hær. Bekæmp nazisterne.
Forcere Himalaya?
Hvordan? På et flyvende tæppe?
Hvordan?
Vi går.
- Vågn op. - Jeg var midt i en smuk drøm.
Jeg skulle til at spise salt. Jeg kunne næsten smage det.
Jeg vil bare drømme videre.
Opskriften er simpel. To rosmarinkviste.
- Og en smule muskat. - Muskat? Hvad med saltet?
Nej, det kommer vi til.
Tilføj olien. Lad det marinere, mens du gør kyllingen klar.
Nu kommer vi til saltet.
Gnid det ind i skindet med en smule paprika.
- Men dobbelt så meget salt. - Nej, det bliver for salt.
- Jeg er ligeglad. - Jeg vil ikke ødelægge det.
Bare brug dobbelt så meget salt.
Nej!
Forhold jer roligt. Nej, du må ikke løbe!
Smil. Vær venlige.
Smil. Hils.
- Russere? - Nej, amerikanere.
- Skal I til Lhasa? - Ja. Tibet.
- Pilgrimme? - Ja.
- Ingen heste? - Vi er for fattige.
- Hustru? - Nej. Datter.
Det er syd.
- Skal vi spise den? - Enten det eller fisk.
- Det ligner en fuglerede. - Den beskytter dig mod solen.
Irena, til dine fødder.
Syd. Kom, vi skal videre.
Nej, det er endnu et fatamorgana.
Vi har ikke noget vand. Der er træer.
Hvis der er træer, er der vand.
Jeg er ligeglad. Det er øst. Vi skal mod syd.
- Vi er nødt til at prøve. - Nej, vi må fortsætte mod syd.
- Ellers slår du os alle ihjel. - Janusz, vi er ved at dø!
- Vi er allerede ved at dø. - Hold op.
Det er et fatamorgana! Det er bare et fatamorgana.
Fatamorganaer har ikke fugle.
Fatamorganaer har ikke fugle!
Det er en brønd!
Hold igen. Ellers bliver I syge.
- Her har vi da vand. - Shh. Du vækker hende.
- Men ikke noget mad. - Der kommer måske nomader forbi.
Hvornår? Næste uge, næste måned?
Vi bør blive her et par dage mere.
Uden mad bliver vi kun svagere.
Og så bliver vi for svage til at gå.
Jeg ved ikke. Efter de sidste par dage ...
Jeg ved ikke, om jeg kan gøre det igen.
Vi fandt et mirakel. Kan vi regne med endnu et?
Janusz?
Kom med det.
Vent, vent! Nu, Tomasz!
Hovedet, tak.
Længere ned.
Løb!
Søg dækning!
Irena.
Soltørret fisk.
Værsgo.
Kan du finde tilbage til brønden?
Den er langt ude af kurs. Langt mod øst.
Der er ingen fikspunkter i dette ødeland.
Jeg kunne aldrig finde den.
Da jeg hjalp far på marken i den hede varme -
- suttede vi på små sten som disse.
Vi følte os mindre tørstige.
Janusz!
Hedeslag?
Jeg bliver til en belastning.
Nej, nej, nej.
- Gør det ondt. - Nej, overhovedet ikke.
De må være hævede, fordi jeg har gået så langt.
Tror du ikke det, Mister?
Jo.
Læg dig ned igen. Jeg tildækker dine ben.
- Irena, vi kan godt tage et hvil. - Nej.
Sut på den her.
Nej.
Kom. Vi skal videre.
- Mit navn er lrena Zieilnska. - Shh.
Læg mig ned, Andrejs.
Bare læg mig på jorden.
Det er okay.
Send dine engle efter hende, og før hende op i Himlen.
Hendes hjemland.
Amen.
- Denne er god. - Hvornår tegnede du den?
Anden nat i Gulag-lejren.
Stakkels Kazik. Hans fødder skaber sig altid.
Hvem er det?
- Dig. - Det ligner min far.
- Ser jeg sådan ud nu? - Nej. Du ser værre ud nu.
Du tog hende i at smile.
- Se. - Det er bare en skitse.
Men jeg vil arbejde videre på den.
Det er nogle fine tegninger.
Du er en stor kunstner, Tomasz.
Det ligner næsten et fotografi. Skyggerne.
Det er virkelig flot.
Vi skal hen til de bakker. Vand kan være fanget der.
Kom så. Op med jer.
Mister. Kom nu.
Gå videre uden mig.
Jeg er færdig.
Gå.
Zoran ...
Gå hen til bakkerne og led efter vand.
- Og vent på os der. - Nej.
Vi skal nok komme.
- Fandt I vand? - Nej.
Vis mig det.
Hvor er du?
Vand!
Zoran. Her et sted.
- Hvad siger du så? - Den er måske giftig.
- Hvordan kan vi spise den? - Bare skær hovedet af.
Kom med kniven.
- Det smager af kylling. - Ja.
En stor, sort giftig kylling uden ben.
Det er ikke ringe.
Valka talte om at spise hinanden -
- da vi var i Sibirien.
- Gjorde han det? - Ja.
- Ville du have spist mig? - Ja.
Ja, naturligvis.
- Jeg ville aldrig have spist dig. - Det ved jeg.
For mange sener og bitter. Så hellere slange.
Her er lidt vand.
- Det kan slå dig ihjel, ved du. - Hvilket?
Venlighed.
Hvor længe kan man overleve på mudder og slanger?
Bare efterlad mig her.
Det kan du ikke, vel?
- Hør her, Mister ... - Hvad?
Det kan godt være, jeg ikke engang kender dit fornavn -
- men jeg kender din søns navn.
- Fortalte Irena dig det? - Ja.
Må jeg sige hans navn?
David.
At sige hans navn, bringer ham ikke tilbage.
Hvad prøver du på? Give mig livsvilje?
- Forhindre mig i at opgive? - Giver du da op?
I lejren så jeg døden som frihed.
Hvorfor tog du så ikke livet af dig selv?
At leve var en slags protest. Det var min straf.
- Straf for hvad? - Jeg tog David med til Rusland.
Og der er ingen til at tilgive dig.
Og du kan ikke tilgive dig selv.
Irena fortalte mig ...
... at de torturerede din kone.
Og hun angav dig.
De gjorde det samme mod min dreng.
Og så skød de ham i hovedet.
Min kone er i live.
Hun overlevede ...
Og blev løsladt. Så meget ved jeg da.
Men hun vil aldrig kunne tilgive sig selv for det.
Det kan kun jeg gøre.
Hun vil torturere sig selv, som du gør det.
Så ser du, jeg skal tilbage.
Jeg skal bare tilbage.
Janusz.
Pak sammen. Hurtigt.
Janusz!
Kan I høre det?
Hvad er det?
Tibet.
Lhasa.
Og hvor er Indien?
Indien.
Indien. Ja.
Der er sporet til Sikkim, over bjergene.
- Mange går den vej. - Er der landsbyer undervejs?
Små landsbyer, ja. De give jer mad.
Brændstof til ilden.
- Men I kan ikke gå nu. - Hvorfor?
Hvis stor sne kommer, meget svært.
Vent til foråret.
Denne familie tage af jer.
Så vi kan ikke gøre det om vinteren.
Han sagde det var svært, ikke umuligt.
- Janusz, det er kun tre måneder. - Vi må ikke give slip.
- Hvad mener du? - Stopper vi nu ...
... så giver vi efter for udmattelsen.
Vi er udmattede.
Jeg sover indtil foråret, som en bjørn i hi.
Du kan studere buddhisme og blive munk.
Men først må du lære at drikke deres te.
- Jeg kan allerede lide teen. - Godnat.
Hvad med dig, Mister? Hvad vil du lave i 3-4 måneder?
Jeg tager til Lhasa. Vores ven har en kontakt.
Han kan måske få mig ud gennem Kina.
Der er en amerikansk militæroperation der.
Hytte sit eget skind. Sådan siger I amerikanere, ikke?
Zoran. Vi flygtede.
Vi gjorde det.
- Du har ret. - Han har ret.
Bortset fra et par bjerge, så er vi der.
- Vi klarede den. - Ikke os alle sammen.
Nej, ikke os alle sammen.
Hvad vil du lave, Mister? Når du kommer hjem.
- Hjem? - Bygge metroer?
Jeg vil måske strejfe rundt lidt.
Jeg vil kæmpe.
Først tyskerne, så russerne.
Og bagefter? Genopbygge din kirke?
Nej. Jeg vil dø i kamp.
Jeg får Tomaszs billeder til en avis.
Jeg får dem udgivet.
Og så tilbereder jeg hans kylling.
Men med ekstra salt, bare for at irritere ham.
Og du, Janusz?
Så længe kommunisterne er i Polen, kan du ikke tage hjem.
De skyder dig, Janusz.
Jeg fortsætter bare ... indtil det er slut.
Jeg bliver bare ved med at vandre.
Han er væk.
Janusz!
Namaste.
Velkommen til Indien. Pas, tak.
Pas. Vi har ikke noget.
Lige meget. Kom med mig.
- Hvor kommer I fra? - Sibirien.
- Hvordan kom I hertil? - Vi gik.
8. maj, 1945: Sejr i Europa.
1945 - 1948: Sovjetunionen indfører kommunisme i Polen.
Et jerntæppe bliver trukket ned over Østeuropa.
1956: Ungarn gør oprør.
1961: Berlinmuren opføres.
1968: Sovjet sender tropper ind i Paraguay.
1980: Den polske Solidaritet- bevægelse udfordrer kommunismen.
1989: Kommunismen kollapser.
Polen genvinder sin frihed.